SFS 1976:871
Källa Regeringskansliets rättsdatabaser m.fl.
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
Lag
SFS 1976: 871
om ändring i regeringsformen;
utkom från ti^cket
^
^
^
'
den 14 december 1976
utfärdad den 18 november 1976 .
Enligt riksdagens besluf föreskrives i fråga om regeringsformen
dels att nuvarande 1 kap. 2 -8 §§ skall betecknas 1 kap. 3-9 §§,
dels att 1 kap. 9 §, 2 kap., 8 kap. 1, 3, 7, 10 och 11 §§, 10 kap. 5 § samt 11
kap. 1, 3 och 6 §§ skall ha nedan angivna lydelse,
dels att i regeringsformen skall införas en ny pa ragraf, 1 kap. 2 §, av ne
dan angivna lydelse.
Till följd härav kommer regeringsformen att ha följande lydelse från och
med den dag då denna lag trä der i kraft.
1 kap. Statsskickets grunder
1 § All offentlig makt i Sverige utgår från folket.
Den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på allmän och
lika r östrätt. Den för verkligas genom ett representativt och parlamenta
riskt statsskick och genom kommunal självstyrelse.
Den offentliga makten utövas under lagarna.
2 § Den offentliga makten skall utövas med resp ekt för alla människors
lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet.
Den enskildes personliga, ekonomiska och kulturcHa välfärd skall vara
grundläggande mål för den offentliga verksamheten. Det skall särskilt ålig
ga det allmänna att trygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt att
verka för social omsorg och trygghet och för en god levnadsmiljö.
Det allmänna skall verka för att demokratins idéer blir vägledande inom
samhällets alla områden. Det allmänna skall tillf örsäkra män och kvinnor
lika rättigheter samt värna den enskildes privatliv och familjeliv.
' Prop. 1975/76:209, KU 56, rskr 414, KU 1976 /77:1, rskr 2.
1875
r r .
•é
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
SFS 1976:871
Etniska, språkliga och religiösa minoriteters möjligheter att behålla oc h
utveckla ett eget kultur- och samfundsliv bör främjas.
3 § Regeringsformen, successionsordningen och tryckfrihetsförordning
en är rikets grundlagar.
4 § Riksdagen är folkets främsta företrädare.
Riksdagen stiftar lag, beslutar om skatt till staten och bestämmer hur
statens medel skall användas. Riksdagen granskar rikets styrelse och för
valtning.
5 § Konungen är rikets statschef.
6 § Regeringen styr riket. Den är ansvarig inför riksdagen.
7 § I riket finns primärkommuner och landstingskommuner. Beslutande
rätten i kommunerna utöva s av valda församlingar.
Kommunerna får taga ut skatt för skötseln av sina uppgifter.
8 § För rättskipningen finns domstolar och för den offentliga förvaltning
en statliga och kommunala förvaltningsmyndigheter.
9 § Domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör upp
gifter inom den offentliga förvaltningen skall i sin verksamhet beakta allas
likhet inför lagen samt iakttaga saklighet och opartiskhet.
1876
2 kap. Grundläggande fri- och rättigheter
1 § Varje medborgare är gentemot det allmänna tillförsäkrad
1. yttrandefrihet: frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt medde
la upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor,
2. informationsfrihet; frihet att inhämta och mottaga upplysningar skmt
att i övrigt taga del av andras y ttranden,
3. mötesfrihet: frihet att anordna och bevista sammankomst för upplys
ning, meningsyttring eller annat liknande syfte eller för framförande av
konstnärligt verk,
4. demonstrationsfrihet: frihet att anordna och deltaga i dem onstration
på allmän plats,
5. föreningsfrihet: frihet att sammansluta sig med andra för allmänna el
ler enskilda syften,
6. religionsfrihet: frihet att ensam eller tillsammans med andra utöva sin
religion.
Beträffande tryckfriheten gäller vad som är föreskrivet i tryck frihetsför
ordningen. I denna finns också bestämmelser om rätt att taga del av all
männa handlingar.
2 § Varje medborgare är gentemot det allmänna skyddad mot tvång att
giva till känna sin åskådning i politiskt, religiöst, kulturellt eller annat så
dant hänseende. Han är därjämte gentemot det allmänna skyddad mot
tvång att deltaga i sammankomst för opinionsbildning eller i demonstration
eller annan meningsyttring eller att tillhöra politisk sammanslutning, tro s-
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
samfund eller annan sammanslutning för åskådning som avse s i första me-
SFS 1976: 871
ningen.
3 § Anteckning om medborgare i allmänt register får ej utan hans sam
tycke grundas enbart på hans politiska åskådning.
4 § Dödsstraff får icke förekomma.
5 § Varje medborgare är skyddad mot kroppsstraff. Han är därjämte
skyddad mot tortyr och mot medicinsk påverkan i syfte att framtvinga eller
hindra yttranden.
6 § Vaije medborgare är gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat
kroppsligt ingrepp även i annat fall än som avses i 4 och 5 §§. Han ä r där
jämte skyddad mot kroppsvisitation, husrannsakan och liknande intrång
samt mot undersökning av brev eller annan förtrolig försändelse och mot
hemlig avlyssning eller upptagning av telefonsamtal eller annat förtroligt
meddelande.
7 § Ingen medborgare får landsförvisas eller hindras att resa in i rik et.
Ingen medborgare som är eller har varit bosatt i riket får berövas sitt
medborgarskap i an nat fall än då han är eller samtidigt blir medborg are i
annan stat.
8 § Vaije medborgare är gentemot det allmänna skyddad mot frihetsbe-
rövande. Han är även i övrigt tillförsäkrad frihet att förflytta sig inom riket
och att lämna detta.
9 § Har annan myndighet än domstol berövat någon medborgare friheten
med anledning av brott eller misstanke om brott, skall denne kunna få sa
ken prövad av domstol utan oskäligt d röjsmål. Vad nu sagts gäller dock
icke när fråga ä r om att till riket överflytta verkställighet av frihetsberö-
vande påföljd som har ådö mts i annan stat.
Har medborgare av annan anledning än som angives i första stycket bli
vit omhändertagen tvångsvis, skall han likaså kunna få saken prövad av
domstol utan oskäligt dröjsmål. Med prövning av domstol likställes i så
dant fall prövning av nämnd, om näm ndens sammansättning är bestämd i
lag och ordföranden i nämnden skall v ara eller ha varit ordinarie domare.
10 § Straff eller annan brottspåföljd får icke åläggas för gärning som icke
var belagd med brottspåföljd, när den förövades. Ej heller får svårare
brottspåföljd åläggas för gärningen än den som var föreskriven då. Vad nu
sagts om brottspåföljd gäller även förverkande och annan särskild rätts
verkan av brott.
11 § Domstol får icke inrättas för redan begången gärning och ej heller
för viss tvist eller i övrigt för visst mål.
Förhandling vid domstol skall vara offentlig.
12 § De fri- och rättigheter som avses i 1 § 1 -5 samt i 6 och 8 §§ och i
1877
11 § andra stycket få r, i den utsträckning som 1 3-16 §§ medgiver, begrän-
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
SFS 1976:871
sas genom lag eller genom anna n författning efter bemyndigande i lag en
ligt 8 kap. 7 § första stycket 7 .eller 10 §.
Begränsning som avses i första stycket får göras endast för att tillgodose
ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får
aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som
har föranlett den och ej heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot
den fria åsiktsbildningen såsom en av folkst yrelsens grundvalar. Begräns
ning får ej göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan
sådan åskådning.
13 § Yttrandefriheten och informationsfriheten får begränsas med hän
syn till rikets säkerhet, folkförsöijningen, allmän ordning och säkerhet, en
skilds anseende, privatlivets helgd eller förebyggandet och beivrandet av
brott. Vidare får friheten att yttra sig i näringsverksamhet begränsas. I öv
rigt får begränsningar av yttrandefriheten och informationsfriheten ske en
dast om särskilt viktiga skäl föranleder det.
Vid bedömandet av vilka begränsningar som får ske med stöd av första
stycket skall särskilt beaktas vikten av vidaste möjliga yttrandefrihet och
informationsfrihet i politiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga och kultu
rella angelägenheter.
Som begränsning av yttrandefriheten och informationsfriheten anses
icke meddelande av föreskrifter som utan avseende på yttran des innehåll
närmare reglerar visst sätt att sprida eller mottaga yttranden.
14 § Mötesfriheten och demonstrationsfriheten får begränsas endast av
hänsyn till rik ets säkerhet, till ordning och säker het vid sammankomsten
eller demonstrationen eller till trafiken eller för att motve rka farsot.
Föreningsfriheten får begränsas endast såvitt gäller sammanslutningar
vilkas verksamhet är av militär eller liknande natur eller innebär förföljelse
av folkgrupp av viss ras, med viss hudfärg eller av visst etniskt ursprung.
15 § Lag eller annan föreskrift får ej innebära att någon medborgare
missgynnas därför att han med hänsyn till r as, hudfärg eller etniskt ur
sprung tillhör minoritet.
16 § Lag eller annan föreskrift får ej innebära att någon medborgare
missgynnas på grund av sitt kön, om ej föreskriften utgör led i strävanden
att åstadkomma jämställdhet mellan män och kvinnor eller avser värnpl ikt
eller motsvarande tjänsteplikt.
17 § Förening av arbetstagare samt arbetsgivare och förening av arbets
givare äger rätt att vidtaga fackliga stridsåtgärder, om annat ej följer av lag
eller avtal.
18 § Vaije medborgare skall vara tillförsäkrad ersättning enligt grunder
som bestämmes i lag för det fall att hans egendom tages i anspråk genom
expropriation eller annat sådant förfogande.
1878
19 § Författare, konstnärer och fotografer äger rätt till sina verk enlig t
bestämmelser som meddelas i lag.
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
20 § Utlänning här i riket är likställd med svensk medborgare i fr åga om
SFS 1976: 871
1. skydd mot tvång att deltaga i sammankomst för opinionsbildning eller
i demon stration eller annan meningsyttring eller att tillhöra trossamfund
eller annan sammanslutning (2 § andra meningen),
2. skydd mot dödsstraff, kroppsstraff och tortyr samt mot medicinsk
påverkan i syfte at t framtvinga eller hindra yttranden (4 och 5 §§),
3. rätt till domstolsprövning av frihetsberövande med anledning av brott
eller misstanke om brott (9 § första stycket),
4. skydd mot retro aktiv brottspåföljd och annan retroaktiv rättsverkan
av brott (10 §),
5. skydd mot inrättande av domstol i vissa fall (1 1 § första stycket),
6. skydd mot missgynnande på grund av ras, hudfärg eller etniskt ur
sprung eller på grund av kön (15 och 16 §§),
7. rätt till fackliga stridsåtgärde r (17 §),
8. rätt till ersättning vid expropriation eller annat sådant förfogande
(18 §).
Om annat icke följer av särskilda föreskrifter i lag, är utlänning här i ri
ket likställd med svensk medborgare även i fr åga om
1. yttrandefrihet, informationsfrihet, mötesfrihet, demonstrationsfrihet,
föreningsfrihet och religionsfrihet (1 §),
2. skydd mot tvång att giva till känna åskådning (2 § första meningen),
3. skydd mot kroppsligt ingrepp även i annat fall än som avses i 4 och
5 §§, mot kropps visitation, husrannsakan och liknande intrång samt mot
intrång i förtrolig meddelelse (6 §) ,
4. skydd mot frihetsberövande (8 § första meningen),
5. rätt till domstolsprövning av frihe tsberövande av annan anledning än
brott eller misstanke om brott (9 § andra sty cket),
6. offentlighet vid domstolsförhandling (11 § andra stycket),
7. skydd mot ingrepp på grund av åskådning (12 § andra stycke t tredje
meningen),
8. författares, konstnärers och fotografers rätt till sina verk (19 §).
3 kap. Riksdagen
1 § Riksdagen utses genom fria, hemliga och direkta val.
Riksdagen består av en kammare med trehundrafyrtionio ledamöter.
För ledamöterna skall finnas ersättare.
2 § Rösträtt vid val till riksdagen tillkommer svensk medborgare som är
bosatt i riket. Om rös trätt för svensk medborgare som ej ä r bosatt i riket
finns bestämmelser i lag. Den som icke har uppnått aderton års ålder se
nast på valdagen eller som är omyndigförklarad av domstol har ej rösträtt.
Frågan huruvida rösträtt enligt första stycket föreligger avgöres på
grundval av en före valet upprättad röstlängd.
3 § Ordinarie val till riksdagen förrättas vart tredje år.
4 § Regeringen får förordna om extra val till riksdagen mell an ordinarie
val. Extra val hålles inom tre månader efter förordnandet.
1879
t
' \ , *!•'
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
SFS 1976:871
Efter val till riksdagen får regeringen icke f örordna om extra val förrän
tre månader har förflutit från den nyvalda riksdagens första sammant räde.
Ej heller får regeringen förordna om extra val under tid då dess ledamöter,
efter det att samtliga har entledigats, uppehåller sina befattningar i avbidan
på att ny regering ska ll tillträda.
Bestämmelser om extra val i visst fall finns i 6 kap. 3 §.
5 § Nyvald riksdag samlas på femtond e dagen efter valdagen, dock tidi
gast på fjärde dagen efter det a tt valets utgång har kungjorts.
Vaije val gäller för tiden från de t att den nyvalda riksdagen har samlats
till dess den närmast därefter valda riksdagen samlas. Denna tid är riksda
gens valperiod.
6 § För val till riksdagen är riket indelat i valkre tsar.
Mandaten i riksdagen utgöres av trehundratio fasta valkretsmandat och
trettionio utjämningsmandat.
De fasta valkretsmandaten fördelas mellan valkretsarna på grundval av
en beräkning av förhållandet mellan antalet röstberättigade i vaije valkrets
och antalet röstberättigade i hela riket. Fördelningen fastställes för tre år i
sänder.
7 § Mandaten fördelas mellan partier. Med parti avses vaije samman
slutning eller grupp av v äljare, som uppträder i val under särskild beteck
ning.
Endast parti som har fått minst fyra procent av rösterna i hela riket är
berättigat att deltaga i fördelningen av mandaten. Parti som har fått färre
röster deltager dock i fördelningen av de fasta valkretsmandaten i valkrets,
där partiet har fått minst tolv procent av rösterna.
8 § De fasta valkretsmandaten fördelas för vaije valkrets proportionellt
mellan partierna på grundval av valresultatet i valkretsen.
Utjämningsmandaten fördelas mellan p artierna så, att fördelningen av
alla mandat i riksdagen, med undantag av de fasta valkretsmandat som har
tillfallit parti med mindre än fyra procent av rösterna, blir proportione ll
mot de i fördelningen deltagande pa rtiemas röstetal i hela riket. Har parti
vid fördelningen av de fasta valkretsmandaten erhållit flera mandat än som
motsvarar den proportionella representationen i riksdagen för partiet,
bortses vid fördelningen av utjämningsmandaten från partiet och de fasta
valkretsmandat det har erhållit. Sedan utjämningsmandaten har fördelats
mellan partierna, tillföres de valkretsar.
Vid mandatfördelningen mellan partierna användes uddatalsmetoden
med första divisorn jämkad till 1,4.
9 § För vaije mandat som ett parti har erhållit u tses en riksdagsledamot
samt ersättare för honom.
10 § Endast den som uppfyller villkoren för rösträtt och som är myndig
kan vara ledamot av riksdagen eller ersä ttare för ledamot.
1880
11 § Val till riksdagen får överklagas hos en av riksdagen utsedd val-
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
prövningsnämnd. Den som har valts till riksdagsledamot utövar sitt upp-
SFS 1976:871
drag utan hinder av att valet har överklagats. Ändras valet, intager ny leda
mot sin plats så snart ändringen har kungjorts. Vad nu sagts om ledamot
äger motsvarande tillämpning på ersättare.
Valprövningsnämnden består av ordförande, som skall vara eller ha va
rit ordinarie domare och som ej får tillhöra riksdagen, och sex andra leda
möter. Ledamöterna väljes efter varje ordinarie val, så snart valet har vun
nit laga kraft, för tiden till dess nytt val ti ll nämnden har ägt rum. Ordföran
den väljes särskilt. Nämndens beslut får ej överklagas.
12 § Ytterligare bestämmelser i de ämnen som angives i 2-11 §§ samt
om utseende av ersättare för riksdagsledamöterna meddelas i riksdagsord
ningen eller annan lag.
4 kap. Riksdagsarbetet
1 § Riksdagen sammanträder till riksmöte årligen. Riksmöte hålles i
Stockholm, om icke riksdagen eller talmannen bestämmer annat av hänsyn
till riksdagens säkerhe t eller frihet.
2 § Riksdagen utser inom sig för vaije valperiod en talman samt en
förste, en andre och en tredje vice talman.
3 § Regeringen och varje riksdagsledamot får i enlighet med vad som
närmare angives i riksdagsordningen väcka förslag i fråga om allt som kan
komma under riksdagens prövning, om ej annat är bestämt i denn a rege
ringsform.
Riksdagen väljer inom sig utskott, däribland ett konstitutionsutskott, ett
finansutskott och ett skatteutskott, enligt bestämmelser i riksdagsordning
en. Ärende som väckes av regeringen eller riksdagsledamot beredes före
avgörandet av utskott, om ej annat är bestämt i denna regeringsform.
4 § När ärende skall avgöras i kammaren, får varje riksdagsledamot och
varje statsråd yttra sig i enlighet med vad som nä rmare angives i riksdags
ordningen. Bestämmelser om jäv finns i riksdagsordningen.
5 § Vid omröstning i riksdagen gäller som riksdagens beslut den mening
varom mer än hälften av de röstande förenar sig, om ej annat särskilt angi
ves i denna regerin gsform eller, beträffande frågor som hör till förfarandet
i riksdagen, i hu vudbestämmelse i ri ksdagsordningen. Om förfarandet vid
lika röstetal finns bestämmelser i riksdagsordningen.
6 § Riksdagsledamot och ersättare får fullgöra uppdrag som ledamot
utan hinder av tjänsteuppgift eller annan sådan förpl iktelse som åligger ho
nom.
7 § Riksdagsledamot eller ersättare får icke lämna sitt uppdrag utan riks
dagens medgivande.
När del finns anledning till del, skall valprövningsnämnden självmant
1881
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
SFS 1976: 871
pröva om ledamot eller ersättare är behörig enligt 3 kap. 10 §. Den som
förklaras obehörig är därmed skild från sitt up pdrag.
Ledamot eller ersättare får i annat fall än som avses i andra sty cket skil
jas från uppdraget endast om han genom brott har visat sig uppenbarligen
olämplig för uppdraget. Beslut härom fattas av domstol.
8 § Ingen får väcka talan mot den som utövar eller har utövat uppdrag
som riksdagsledamot eller beröva honom friheten eller hindra honom att
resa inom riket på grund av hans yttranden eller gärningar under utövandet
av uppdraget, utan att riksdagen h ar medgivit det genom beslut om vilket
minst fem sjättedelar av de röstande har förenat sig.
Misstänkes riksdagsledamot for brott i annat fall, skall bestämmelser i
lag om gripande, anhållande eller häktning tillämpas endast om han erkän
ner brottét eller har tagits på bar gärning eller fråga är om brott för vilket ej
är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i två år .
9 § Under tid d å riksdagsledamot är riksdagens talman eller tillhör rege
ringen utövas hans uppdrag som riksdagsledamot av ersättare. Riksdagen
kan i riksdagsordningen föreskriva att ersättare skall träda i riksdagsleda
mots ställe när denne är ledig.
Bestämmelserna i 6 § och 8 § första stycket om skydd för utövandet av
uppdrag som riksdagsledamot gäller även tal mannen och hans uppdrag.
För ersättare som utövar uppdrag som riksdagsledamot gäller bestäm
melserna om ledamot.
10 § Ytterligare bestämmelser om riksdagsarbetet meddelas i riksdags
ordningen.
5 kap. Statschefen
1 § Statschefen hålles av statsministern underrättad om rikets angelä
genheter. När så erfordras sammanträder regeringen i konselj under stats
chefens ordförandeskap.
2 § Som s tatschef får endast den tjänstgöra som är svensk medborgare
och har fyllt tjugofem år. Han får icke samtidigt vara statsråd eller utöva
uppdrag såsom talman eller ri ksdagsledamot.
Statschefen skall samråda med statsministern, innan han reser utrikes.
3 § Är konungen av sjukdom, utrikes resa eller annan orsak hindrad att
fullgöra sina uppgifter, inträder enligt gällande tronföljd medlem av
konungahuset, som ej är hindrad, för att såsom tillfällig riksföreståndare
fullgöra statschefens uppgifter.
4 § Utslocknar konungahuset, utser riksdagen en riksföreståndare att
fullgöra statschefens uppgifter tills vidare. Riksdagen utser samtidigt en vi
ce riksföreståndare.
Detsamma gäller, om konungen dör eller avgår och tronföljaren ännu ej
'882
har fyllt tjugofem år.
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
5 § Har konungen under sex månader utan avbrott varit hindrad att full-
SFS 1976: 871
göra sina uppgifter eller underlåtit att fullgöra dem, skall regeringen anmä
la det till riksdagen. Riksdagen bestämmer, om konungen skall anses ha
avgått.
6 § Riksdagen kan utse någon att efter regeringens förordnande tjänstgö
ra som tillfällig riksföreståndare när ingen med behörighet enligt 3 eller 4 §
kan tjänstgöra.
Talmannen eller, vid förfall för honom, vice talman tjänstgör efter rege
ringens förordnande som tillfällig riksföreståndare, när ingen annan behö
rig kan tjänstgö ra.
7 § Konungen kan ej åtalas för sina gärningar. Riksföreståndare kan ej
åtalas för sina gärningar som statsc hef.
6 kap. Regeringen
1 § Regeringen består av statsministern och övriga statsråd.
Statsministern utses i den ordning som angives i 2 -4 §§. Statsministern
tillsätter övriga statsråd.
2 § När statsminister skall utses, kallar talmannen företrädare för varje
partigrupp inom riksdagen till samråd. Talmannen överlägger med vice tal
männen och avgiver sedan förslag till riksdagen.
Riksdagen skall senast på Qärde dagen härefter, utan beredning i ut
skott, pröva förslaget genom omröstning. Röstar mer än hälften av riksda
gens ledamöter mot förslaget, är det förkastat. I annat fall är det godkänt.
3 § Förkastar riksdagen talmannens förslag, förfares på nytt enligt 2 §.
Har riksdagen fyra gånger förkastat talmannens förslag, skall förfarandet
för utseende av statsminister avbrytas och återupptagas först sedan val till
riksdagen har hållits. Om ej ordinar ie val änd å skall hållas inom tre måna
der, skall extra val förrättas inom samma tid.
4 § När riksdagen har godkänt förslag om ny statsminister, anmäler den
ne så snart det kan ske de av honom utsedda sta tsråden för riksdagen. Där
efter äger regeringsskifte rum vid en särskild konselj inför statschefen el
ler, vid förf all för denne, infor talmannen. Talmannen kallas alltid till kon
seljen.
Talmannen utfärdar förordnande för statsministern på riksdagens väg
nar.
5 § Förklarar riksdagen att statsministern eller annat statsråd icke åtnju
ter riksdagens förtroende, skall talmannen entlediga statsrådet. Kan rege
ringen fö rordna om ext ra val till riksdagen, skall dock beslut om entledi
gande ej meddelas om regeringen inom en vecka från misstroendeförkla
ringen förordnar om extra val.
1883
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
SFS 1976: 871
6 § Statsråd skall entledigas om han begär det, statsministern av talman
nen och annat statsråd av statsministern. Statsministern får även i annat
fall entlediga annat statsråd.
7 § Om statsministern entledigas eller dör. skall talmannen entlediga öv
riga statsråd.
8 § Har regeringens samtliga l edamöter entledigats, uppehåller de sina
befattningar till dess ny regering har tillträtt. Har annat statsråd än statsmi
nistern entledigats på egen begäran , uppehåller han sin befattning till de ss
efterträdare har tillträtt, om statsministern begär det.
9 § Endast den får vara statsråd som är svensk medborgare sedan mins t
tio år.
Statsråd får icke utöva allmän eller enskild tjänst. Han får ej heller inne
ha uppdrag eller utöva verksamhet som kan rubba för troendet för honom.
10 § Vid förfall för talmannen övertager vice talman de uppgifter som en
ligt detta kapitel ankommer på talmannen.
7 kap. Regeringsarbetet
1 § För beredning av regeringsärenden skall finnas ett regeringskansli. I
detta ingår departement för skilda verksamhetsgrenar. Regeringen fördelar
ärendena mellan departementen. Statsministern utser bland statsråden
chefer för departementen.
2 § Vid beredningen av regeringsärenden skall behövliga upplysningar
och yttranden inhämtas från berörda myndigheter. I den omfattning som
behövs skall tillfäll e lämnas sammanslutningar och enskilda att yttra sig.
3 § kegeringsärenden avgöres av regeringen vid regeringssamm anträde.
Regeringsärenden som gäller verkställighet inom försv arsmakten av för
fattningar eller särskilda regeringsbeslut kan dock, i den omfattning som
angives i lag, under statsministerns överinseende avgöras av chefen för det
departement till vilket ärend ena hör.
4 § Statsministern kallar övriga statsråd till regeringssammanträde och
är ordförande vid samm anträdet. Minst fem sta tsråd skall deltaga i reg e
ringssammanträde.
5 § Departementschef är vid regeringssammanträde föredragande i ären
de som hör till hans departement. Statsministern kan dock förordna att
ärende eller grupp av ärenden, som hör till visst departement, skall före
dragas av annat statsråd än departementschefen.
6 § Vid regeringssammanträde föres protokoll. Skiljaktig mening skall
antprkna<; i n rntokoiiet.
1884
antecknas i protokollet
*-r 4 •
• ,'
f'
, "it i t'*.
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
7 § Författningar, förslag till riksdagen och andra expeditioner av rege-
SFS 1976: 871
ringens beslut skall för att bliva gällande skriva s under av statsministern
eller annat statsråd på regeringens vägnar. Regeringen kan dock genom
förordning föreskriva att tjänsteman i särskilda fall får skriva under expe
dition.
8 § Statsministern kan utse ett av de övriga statsråden att i e genskap av
ställföreträdare vid förfall för statsministern fullgöra hans uppgifter. Har
statsministern ej utsett ställföreträdare eller har också denne förfall, över
tages statsministerns uppgifter i stället av det av de tjänstgörande statsrå
den som har varit statsråd längst tid. Om två eller flera har varit statsråd li
ka länge, har den äldste av dem företräde.
8 kap. Lagar och andra föreskrifter
1 § Av bestämmelserna i 2 kap. om grundläggande fri- och rättigheter
följer att föreskrifter av visst innehåll ej får meddelas eller får meddelas en
dast genom lag.
2 § Föreskrifter om enskildas personliga ställning samt om deras person
liga och ekonomiska förhållanden inbördes meddelas genom lag.
Sådana föreskrifter är bland andra:
1. föreskrifterom svenskt medborgarskap,
2. föreskrifter om rätt till släk tnamn, om äktenskap och föräldraskap,
om arv och testamen te samt om familjeförhållanden i övrigt,
3. föreskrifter om rätt till fast och lös egendom, om avtal samt om bolag,
föreningar, samfälligheter och stiftelser.
3 § Föreskrifter om förhållandet mellan enskilda och det allmänna, som
gäller åligganden för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i en skildas per
sonliga eller ekonomiska förhållanden, meddelas genom lag.
Sådana föreskrifter är bland andra föreskrifter om brott och rättsverkan
av b rott, om skatt till st aten samt om rekvisition och annat sådant förfo
gande.
4 § Föreskrifter om rådgivande folkomröstnin g i hela riket meddelas ge
nom lag.
5 § Grunderna för ändringar i rikets indelning i kommuner samt grunder
na för kommunemas organisation och verksamhetsformer och för den
kommunala beskattningen bestämmes i lag.,I lag meddelas också föreskrif
ter om kommunernas befogenheter i övri gt och om deras åligganden.
6 § Under tid då riksmöte e j pågår kan finans- och skatteutskotten, efter
bemyndigande i lag o m annan skatt än skatt på inkomst, förmögenhet, arv
eller gåva, på förslag av regeringen bestämma om sk attesatsen eller beslu
ta att skatt som avse s i lagen skall börja eller upphöra att utgå. Bemyndi
gande kan innefatta rätt att göra skillnad mellan olika slag av verksamhet
och olika delar av riket. Finans- och skatteutskotten utövar sin beslutande-
1885
c I
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
SFS 1976: 871
rätt vid gemensamt sammanträde. Beslut fattas på riksdagens vägnar ge
nom lag.
Lag som finans- och skatteutskotten har beslutat med stöd av första
stycket skall av regeringen underställas riksdagen inom en månad från bör
jan av närmast följande riksmöte. Riksdagen prövar lagen inom en månad
härefter.
7 § Utan hinder av 3 eller 5 § kan regeringen efter bemyndigande i lag ge
nom förordning meddela föreskrifter om annat än skatt, om föreskrifterna
avser något av följande ämnen:
1. skydd för liv. personlig säkerhet eller hälsa,
2. utlännings vistelse i r iket.
3. in- eller utförsel av varor, av pengar eller av andra tillgångar, tillverk
ning. kommunikationer, kreditgivning. näringsverksamhet eller utform
ning av byggnader, anläggningar och bebyggelsemiljö,
4. jakt. fiske, djurskydd eller natur- och miljövård.
5. trafik eller ordningen på allmän plats.
6. undervisning och utbildning,
7. förbud att röja sådant som någon har erfarit i allmän tjänst eller under
utövande av tjänsteplikt.
Bemyndigande som avses i första stycket medför ej rätt att meddela före
skrifter om annan rättsverkan av brott än böter. Riksdagen kan i lag, som
innehåller bemyndigande med stöd av första stycket, föreskriva även an
nan rättsverkan än böter för överträdelse av föreskrift som regeringen
meddelar med stöd av bemyndigandet.
8 § Utan hinder av 2, 3 eller 5 § kan regeringen efter bemyndigande i lag
genom förordning meddela föreskrifter om anstånd med att fullgöra för
pliktelse.
9 § Utan hinder av 3 § kan regeringen efter bemyndigande i lag genom
förordning meddela föreskrifter om tull på införsel av vara.
Regeringen eller kommun kan efter riksdagens bemyndigande meddela
sådana föreskrifter om avgifter, som på grund av 3 § annars skall meddelas
av riksdagen.
10 § Regeringen kan efter bemyndigande i lag i ä mne som angives i 7 §
första stycket eller 9 § genom förordning bestämma att föreskrift i lagen
skall börja ellgr upphöra att tillämpas.
11 § Bemyndigar riksdagen enligt detta kapitel regeringen att meddela fö
reskrifter i v isst ämne, kan riksdagen därvid medgiva att regeringen över
låter åt förvaltningsmyndighet eller kommun att meddela bestämmelser i
ämnet. I fall som nu sagts kan riksdagen också uppdraga åt förvaltnings
myndighet under riksdagen att meddela sådana bestämmelser.
12 § Föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av bemyndigan
de som avses i de nna regeringsform skall underställas riksdagen för pröv
ning, om riksdagen bestämmer det.
1886
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
19 § Beslutad lag skall utfärdas av regeringen utan dröjsmål. Lag med så
dana föreskrifter om riksdagen eller dess myndigheter som ej skall intagas i
grundlag eller riksdagsordningen kan dock utfärdas av riksdagen.
Lagar skall kungöras så snart det kan ske. Detsamma gäller förordning
ar, om ej annat föreskrives i lag.
13 § Regeringen får utöver vad som följer av 7 - 10 §§ genom förordning
SFS 1976: 871
besluta
1. föreskrifterom verkställighet av lag,
2. föreskrifter som ej enligt grundlag skall meddelas av riksdagen.
Regeringen får ej på grund av första styck et besluta föreskrifter som av
ser riksdagen eller dess myndigheter. Den får ej heller på grund av bestäm
melsen i första stycket 2 besluta föreskrifter som avser den kommunala be
skattningen.
Regeringen får i förordning som avses i första stycket överlåta åt under
ordnad myndighet att meddela bestämmelser i ämne t.
14 § Behörighet för regeringen att besluta föreskrifter i visst ämne utgör
ej hinder för riksdagen att genom lag meddela föreskr ifter i samma ämn e.
/
15 § Grundlag stiftas genom två likalydande beslut. Det andra beslutet
får ej fattas, förrän det efter det första beslutet har hållits val till r iksdagen i
hela riket och den nyvalda riksdagen har samlats. Riksdagen får icke så
som vilande antaga ett förslag om stiftande av grundlag, som är oförenligt
med annat vilande grundlagsförslag, utan att samtidigt förkasta det först
antagna förslaget.
16 § Riksdagsordningen stiftas på samma sätt som grundlag. Den kan
också stiftas genom endast ett beslut, om minst tre fjärdedelar av de rös
tande och mer än hälften a v riksdagens ledamöter förenar sig om beslutet.
Tilläggsbestämmelse i riksdagsordningen beslutas dock i samm a ordning
som lag i allmänhet.
17 § Lag får ej ändras eller upphävas annat än genom lag. I fråga om änd
ring eller upphävande av grundlag eller av riksdagsordningen äger 15 och
16 §§ motsvarande tillämpning.
18 § För att avge yttrande till regeringen öve r lagförslag skall finnas e tt
lagråd, vari ingår domare i högsta domstolen och regeringsrätten. Även
riksdagsutskott får inhämta yttrande från lagrådet enligt vad som närmare
angives i riksdagsordningen. Närmare bestämmelser om lagrådet medde
las i lag.
I '
9 kap. Finansmakten
1 § Om rätten att besluta om skatter och avgifter till staten finns bestäm
melser i 8 käp\
1887
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
SFS 1976: 871
2 § Statens medel får icke användas på annat sätt än riksdagen har be
stämt.
Om användningen av statsmedel för skilda behov bestämmer riksdagen
genom budgetreglering enligt 3-5 §§. Riksdagen får dock bestämma att
medel tages i anspråk i annan ordn ing.
3 § Riksdagen företager budgetreglering för närmast följande budgetår
eller, om särskilda skäl föranleder det, för annan budgetperiod. Riksdagen
bestämmer därvid till vilk a belopp statsinkomsterna skall beräknas och an
visar anslag till angivna ändamål. Besluten härom upptages i en statsbud
get.
Riksdagen kan b esluta att särskilt anslag på statsbudgeten skall utgå för
annan tid än b udgetperioden.
Vid budgetreglering enligt den na paragraf skall riksdagen beakta beho
vet under krig, krigsfara eller andra utomordentliga förhållanden av medel
för rikets försvar.
4 § Kan budgetreglering enligt 3 § icke avslutas före budgetperiodens
böljan, bestämmer riksdagen eller, om riksmöte ej pågår, finansutskottet i
den omfattning som behövs om anslag för tiden till dess budget regleringen
för perioden slutföres.
5 § För löpande budgetår kan riksdagen på tilläggsbudget gör a ny beräk
ning av statsinkomster samt ändra anslag och anvisa nya anslag.
6 § Regeringen avgiver förslag till statsbudget till riksdagen.
7 § Riksdagen kan i samband med budgetreglering eller annars besluta
riktlinjer för viss statsverksamhet för längre tid än anslag till verksamheten
avser.
8 § Statens medel och dess övriga tillgångar står till regeringens d isposi
tion. Vad nu sagts gäller dock icke tillgångar som är avsedda för riksdagen
eller dess myndigheter eller som i lag har avs atts till särskild förvaltning.
9 § Riksdagen fastställer i den omfattning som behövs grunder för för
valtningen av statens egendom och förfogandet över den. Riksdagen kan
därvid föreskriva att åtgärd av visst slag ej får vidtagas utan riksdagens till
stånd.
10 § Regeringen får icke utan riksdagens bemyndigande taga upp lån e l
ler i övrigt ikläda staten ekonomisk förpliktelse.
Under riksdagen skall finnas myndighet med uppgift att i enlig het med
riksdagens bemyndigande taga upp och förvalta lån till staten. Närmare
bestämmelser härom meddelas i lag.
11 § En inom riksdagen utsedd lönedelegation överlägger i förhandlings
frågor rörande anställningsvillkor, som skall gälla för statens arbetstagare
eller i övrigt tillhör riksdagens prövning, med statsråd som regeringen be -
1888
stämmer. Beträffande arbetstagare hos riksdagen eller dess myndigheter
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
överlägger lönedelegationen dock i s tället med den som riksdagen bestäm-
SFS 1976: 871
mer. Lönedelegationen får på riksdagens vägnar godkänna avtal i sådan
fråga e ller, om frågan har undantagits från avtal, förslag till reglering av
den. Vad nu sagts gäller ej om riksdagen för visst fall har b eslutat annat.
Närmare bestämmelser om lönedelegationens sammansättning medde
las i riksdagsordningen.
12 § Riksbanken är myndighet under riksdagen.
Riksbanken förvaltas av sju fullmäktige. En av dessa och en suppleant
för honom förordnas av regeringen för tre år i sänder. Övriga sex väljes av
riksdagen. Den fullmäktig som regeringen har förordnat är ordförande.
Han får e j utöva annat uppdrag eller inneha tjänst inom riksbankens led
ning. Bestämmelser om riksdagens val av fullmäktige, om riksbankens led
ning i övrigt samt om dess verksamhet meddelas i riksdagsordningen och
i
annan lag.
;
Fullmäktig som riksdagen vägrar ansvarsfrihet är därmed skild från s itt
(
uppdrag. Regeringen kan återkalla förordnandet för ordföranden eller för
|
dennes suppleant.
^
13 § Endast riksbanken har rätt att utgiva sedlar. Bestämmelser om pen
ning- och betalningsväsendet meddelas i övrigt genom lag.
10 kap. Förhållandet till andra stater
1 § Överenskommelse med annan stat eller med mellanfolklig organisa
tion ingås av regeringen.
f :
2 § Regeringen får ej ingå för riket bindande internationell överenskom
melse utan att riksdagen har godkänt denna, om överenskommelsen förut
sätter att lag ändras eller upphäves eller att ny lag stiftas eller om den i öv
rigt gäller ämne i vilket riksdagen skall besluta.
Är i fall som a vses i första stycket särskild ordning föreskriven för det
riksdagsbeslut som förutsattes, skall samma ordning iakttagas vid godkän
nandet av överenskommelsen.
Regeringen får ej heller i annat fall än som avses i första stycket ingå för
riket bindande internationell överenskommelse utan att riksdagen har god
känt denna, om överenskommelsen är av större vikt. Regeringen kan dock
underlåta att inhämta riksdagens godkännande av överenskommelsen, om
rikets intresse kräver det. I sådant fall skall regeringen i stället överlägga
med utrikesnämnden innan överenskommelsen ingås.
3 § Regeringen f år uppdraga åt förvaltningsmyndighet att ingå int erna
tionell överenskommelse i fråga där överenskommelsen ej kräver riksda
gens eller utrikesnämndens medverkan.
4 § Bestämmelserna i 1-3 §§ äger motsvarande tillämpning på åtagande
av internationell förpliktelse för riket i annan form än överenskommelse
samt på uppsägning av internationell överenskom melse eller förpliktelse.
1889
119—SFS 1976
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
SFS 1976:871
5 § Beslutanderätt som enligt denna regeringsform tillkommer riksdagen,
regeringen eller annat i regeringsformen angivet organ kan i beg ränsad om
fattning överlåtas till mellanfolk lig organisation för fredligt sama rbete, till
vilken riket är eller skall bliva anslutet, eller till mellanfolklig domstol.
Därvid får e j överlåtas beslutanderätt som avser fråga om stifta nde, änd
ring eller upphävande av grundlag eller fråga om begränsning av någon a v
de fri- och rättigheter som avses i 2 kap. Om överlåtelse beslutar riksdagen
i den ordning som är föreskriven för stiftande av grundlag eller, om beslut i
sådan ordning ej kan a vvaktas, genom ett beslut, varom minst fem sjätte
delar av de röstande och minst tre Qärdedelar av ledamöterna förenar sig.
Rättskipnings- eller förvaltningsuppgift som ej enligt denna regerings
form tillkommer riksdagen, regeringen eller annat i regeringsfo rmen angi
vet organ kan överlåtas till annan st at, till mella nfolklig organisation ell er
till utländsk eller internationell inrättning eller samfällighet, om riksdagen
förordnar om det genom et t beslut, varom minst tre fjärdedelar av de rös
tande forenar sig, eller genom beslut i den ordning som gäller för stifta nde
av grundlag.
6 § Regeringen skall fort löpande hålla utrikesnämnden underrättad om
de utrikespolitiska förhållanden, som kan få betydelse för riket, och över
lägga med nämnden om dessa så ofta det erfordras. I alla utrikesärenden
av större vikt skall regeringen före avgörandet överlägga med nämnden,
om det kan sk e.
7 § Utrikesnämnden består av talmannen samt nio andra ledamöter, som
riksdagen väljer inom sig. Närmare bestämmelser om utrikesnämndens
sammansättning meddelas i riksdagsordningen.
Utrikesnämnden sammanträder på kallelse av regeringen. Regeringen är
skyldig att sammankalla nämnden om minst fyra av nämndens ledamöter
begär överläggning i viss fråga. Ordförande vid sammanträde med näm n
den är statschefen eller, om han har förfall, statsministern.
Ledamot av utrikesnämnden och den som i övrigt är knuten till nämnden
skall visa varsamhet i fråga om meddelanden till andra om vad han har er
farit i denna egenskap. Ordföranden kan besluta om ovillkorlig tystnads
plikt.
8 § Chefen för det departement till vilket u trikesärendena hör skall hål
las underrättad, när fråga som är av betydelse för förhållandet till annan
stat eller till mellanfolklig organisation uppkommer hos annan statlig myn
dighet.
1890
9 § Regeringen f är insätta rikets försvarsmakt eller del d ärav i strid för
att möta väpnat angrepp mot riket. Svensk väpnad styrka får i övrigt insät
tas i strid eller sän das till annat land endast om
1. riksdagen medgiver det,
2. det är medgivet i lag som angiver förutsättningarna för åtgärden,
3. skyldighet att vidtaga åtgärden följer av internationell överenskom
melse eller förpliktelse som har godkänts av riksdagen.
Förklaring att riket är i krig får, utom vid väpnat angrepp mot riket, icke
givas utan riksdagens medgivande.
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
Regeringen får bemyndiga försvarsmakten att använda våld i enlighet
SFS 1976:871
med internationell rä tt och sedvänja för att hindra kränkning av rikets ter
ritorium i fred eller under krig mellan främmande state r.
11 kap. Rättskipning och förvaltning
1 § Högsta domstolen är högsta allmänna domstol och regeringsrätten
högsta förvaltningsdomstol. R ätten att få mål prövat av högsta domstolen
eller regeringsrätten kan begränsas genom lag. I högsta domstolen och re
geringsrätten får endast den tjänstgöra såsom ledamot som har utnämnts
till ordinarie domare i domstolen.
Annan domstol än högsta domstolen eller regeringsrätten inrättas med
stöd av lag. Om förbud mot inrättande av domstol i vissa fall föreskrives i 2
kap. 11 § första stycket.
Vid domstol som avses i andra stycket skall finnas o rdinarie domare. I
fråga om domstol som har inrättats för handläggning av en viss bestämd
grupp eller vissa bestämda grupper av mål får dock i lag gö ras undantag
härifrån.
2 § Ingen myndighet, ej heller riksdagen, får bestämma, hur domstol
skall döma i det enskilda fallet eller hur domstol i övrigt skall tillämpa
rättsregel i särskilt fall.
3
Rättstvist mellan enskilda får icke utan stöd av lag avgöras av annan
myndighet än domstol. Om do mstols prövning av frihetsberövande före
skrives i 2 kap. 9 §.
4 § Om domsto lamas rättskipningsuppgifter, om huvuddragen av deras
organisation och om rättegången föresk rives i lag.
5 § Den som har utnämnts till ordinarie domare får skiljas från tjänsten
endast
1. om han genom brott eller grovt eller upprepat åsidosättande av tjäns
teåliggande har visat sig uppenbarligen olämplig att inne ha tjänsten,
2. om han har uppnått gällande pensionsålder eller annars enligt lag är
skyldig att avgå med pension .
Har ordinarie domare skilts från tjänsten genom beslut av annan myn
dighet än domstol, skall han kunna påkalla domstols prövning av beslutet.
Detsamma gäller beslut varigenom ordinarie domare har avstängts från ut
övning av sin tjänst eller ålagts att undergå läkarundersökning.
Om det påkallas av organisatoriska skäl, får den som har utnämnts till
ordinarie domare förflyttas till annan jämställd domartjänst.
6 § Under regeringen lyder justitiekanslern, riksåklagaren, de centrala
ämbetsverken och länsstyrelserna. Annan statlig förvaltningsmyndighet
lyder under regeringen, om myndigheten e j enligt denna regeringsform el
ler annan lag är myndighet under riksdagen.
^ Ändringen innebär bl. a. att andra stycket upphävs.
1891
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
SFS 1976:871
Förvaltningsuppgift kan anförtros åt kommun.
Förvaltningsuppgift kan överlämnas till bolag, förening, samfällighet,
stiftelse eller enskild individ. Innefattar uppgiften myndighetsutövning,
skall det ske med stöd av lag.
7 § Ingen myndighet, ej heller riksdagen eller kommuns beslutande or
gan, får bestämma, hur förvaltningsmyndighet skall i särskilt fall besluta i
ärende som rör myndighetsutövning mot enskild eller mot kommun eller
som rör tillämpning av lag.
8 § Rättskipnings- eller förvaltningsuppgift får ej fullgöras av riksdagen i
vidare mån än som följer av grundlag eller riksdagsordningen.
9 § Tjänst vid domstol eller vid förvaltningsmyndighet som lyder under
regeringen tillsättes av regeringen eller av myndighet som regeringen be
stämmer.
Vid tillsättning av statlig tjänst skall avseende fästas endast vid sakliga
grunder, såsom förtjänst och skicklighet.
Endast den som är svensk medborgare får inneha eller utöva domar
tjänst, ämbete som lyder omedelbart under regeringen, tjänst eller uppdrag
såsom chef för myndighet som l yder omedelbart under riksdagen eller re
geringen eller såsom ledamot av sådan myndighet eller dess styrelse, tjänst
i regeringskansliet närmast under statsråd eller tjänst såsom svenskt sän
debud. Även i annat fall får endast den som är svensk medborgare inneha
tjänst eller uppdrag, om tjänsten eller uppdraget tillsättes genom val av
riksdagen. I övrigt får krav på svenskt medborgarskap för behörighet att
inneha eller utöva tjänst eller uppdrag hos staten eller kommun uppställas
endast i lag eller enligt förutsättningar som angives i lag.
10 § Grundläggande bestämmelser om statstjänstemännens rättsställ
ning i andra hänseenden än som beröres i clenna regeringsform meddelas i
lag.
11 § Resning i avgjort ärende samt återställande av försutten tid beviljas
av regeringsrätten när fråga är om ärende för vilket regeringen, förvalt
ningsdomstol eller förvaltningsmyndighet är högsta instans samt i annat
fall av högsta domstolen. Närmare bestämmelser härom kan meddelas i
lag.
12 § Regeringen får medgiva undantag från föreskrift i förordning ell er
från bestämmelse som har meddelats med stöd av beslut av regeringen, om
ej annat följer av lag eller beslut om utgiftsanslag.
13 § Regeringen får genom nåd eftergiva eller mildra brottspåföljd eller
annan sådan rättsverkan av brott samt eftergiva eller mildra annat liknande
av myndighet beslutat ingrepp avse ende enskilds person eller egendom.
När synnerliga skäl föreligger, får regeringen förordna att vidare åtgärd
för att utreda eller lagföra brottslig gärning ej skall äga rum.
1892
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
12 kap. Kontrollmakten
gpg 1976:871
1 § Konstitutionsutskottet'skall granska statsrådens tjänsteutövning och
regeringsärendenas handläggning. Utskottet har rätt att för detta ändamål
utfå protokollen över beslut i regéringsärenden och de handlingar som hör
till des sa ärenden. Varje annat utskott och varje riksdagsledamot får hos
konstitutionsutskottet skriftligen väcka fråga om statsråds tjänsteutövning
eller handläggningen av regeringsärende.
2 § Det åligger konstitutionsutskottet att när skäl föreligger till det, dock
minst en gång om året, meddela riksdagen vad utskot tet vid sin granskning
har funnit förtjäna uppmärksamhet. Riksdagen kan med anledning därav
göra framställning till regeringen.
3 § Den som är eller har varit statsråd får fällas till ansva r för brott i ut-
^
övningen av statsrådstjänsten endast om han därigenom grovt har åsido
satt sin tjänste plikt. Åtal beslutas av konstitutionsutskottet och prövas av
högsta domstolen.
4 § Riksdagen kan avgiva förklaring, att statsråd icke åtnjuter riksdagens
förtroende. För sådan förklaring, misstroendeförklaring, fordras att mer
än hälften av riksdagens ledam öter förenar sig därom.
Yrkande om misstroendeförklaring upptages till prövning endast om det
väckes av minst en tiondel av riksd agens ledamöter. Det upptages icke till
prövning under tiden från det att ordinarie val har ägt rum eller beslut om
extra val har meddelats till dess den genom valet utsedda riksdagen sam
las. Yrkande avseende statsråd som efter att ha entledigats uppehåller sin
befattning enligt 6 kap. 8 § får ej i något fall upptagas till prövning.
Yrkande om misstroendeförklaring skall icke beredas i utskott.
5 § Riksdagsledamot får, enligt bestämmelser i riksdagsordnin gen, fram
ställa interpellation eller fråga till statsråd i angelägenhet som angår dennes
tjänsteutövning.
6 § Riksdagen väljer en eller flera ombudsmän att i enlighet med instruk-
jj
tion som riksdagen beslutar utöva tillsyn över tillämpningen i offentlig
verksamhet av lagar och andra författningar. Ombudsman får föra talan i
i
de fall som angives i instrukti onen.
|
Ombudsman får närvara vid domstols eller förvaltningsmyndighets
/
överläggningar och har tillgång till myndighetens protokoll och handlingar.
1
Domstol och förvaltningsmyndighet samt tjänsteman hos staten eller kom-
f;
mun skall tillhandagå ombudsman med de upplysningar och yttranden han
i
begär. Sådan skyldighet åligger även annan, om han står under ombuds-
\\
mans tillsyn. Allm än åklagare skall på begäran biträda ombudsman.
Närmare bestämmelser om ombudsman finns i riksdagsordningen.
7 § Riksdagen väljer inom sig revisorer att granska den statliga verksam
heten. Riksdagen kan besluta att revisorernas granskning skall omfatta
också annan verksamhet. Riksdagen fastställer instruktion för revisorerna.
Revisorerna får enligt bestäm melser i lag infordra handlingar, uppgifter
1893
-•7
o
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
SFS 1976: 871
och yttranden som behövs för granskningen.
Närmare bestämmelser om revisore rna finns i riksdagsordningen.
8 § Åtal för brott i utövningen av tjänst som ledamot av högsta domsto
len eller regeringsrätten väckes i högsta domsto len av riksdagens ombuds
man eller justitiekanslern.
Högsta domstolen prövar också om ledamot av högsta domstolen eller
regeringsrätten enligt vad därom är fö reskrivet skall skiljas eller avstängas
från sin tjänst eller vara skyldig att undergå läkarundersökning. Talan väc
kes av riksdagens ombudsman eller justitieka nslern.
13 kap. Krig och krigsfara
1 § Kommer riket i krig eller krigsfara och pågår icke riksmöte, skall re
geringen eller talmannen kalla till riksmöte. Den som utfärdar kallelsen
kan besluta att riksdagen skall s ammanträda på annan ort än Stockholm.
Pågår riksmöte, kan riksdagen eller talmannen besluta om sammanträdes
ort.
2 § Är riket i krig eller omedelbar krigsfara, skall en inom riksdagen ut
sedd krigsdelegation träda i riksdagens ställe, om förhållandena kräver
det.
Om riket är i krig, meddelas förord nande att krigsdelegationen skall trä
da i riksdagens ställe av utrikesnämndens ledamöter enligt närmare be
stämmelser i riksdagsordningen. Innan förordnande meddelas skall sam
råd ske med statsm inistern, om det är möjligt. Hindras nämndens ledamö
ter av krigsförhållandena att sammanträda, meddelas förordnandet av re
geringen. Om riket är i omedelbar krigsfara, meddelas förordnande s om nu
sagts av utrikesnämndens ledamöter i förening med statsministern. För
förordnande fordras därvid att statsministern och sex av nämndens leda
möter är ense.
Krigsdelegationen och regeringen kan i samråd eller var för sig beslu ta
att riksdagen skall återtaga sina befogenheter.
Krigsdelegationens sammansättning bestämmes i riksdags ordningen.
3 § Medan krigsdelegationen är i riksdagens ställe utövar den de befo
genheter som annars tillkommer riksdagen. Krigsdelegationen får dock ej
fatta beslut på ockuperat område. Den får ej heller fatta beslut som avse s i
11 § första stycket första punkten eller andra eller flärde stycket.
Krigsdelegationen beslutar själv om formerna för sin verksamhet.
4 § Är riket i krig och kan till följd därav regeringen icke fullgöra sina
uppgifter, kan riksdagen bestämma om bildande av regering och om reg e
ringens arbetsformer.
5 § Är riket i krig och kan till fö ljd därav varken riksdagen eller krig sde
legationen fullgöra sina uppgifter, skall rege ringen handha dessa i d en mån
1894
den finner det behövligt för att skydda riket och slutföra kriget.
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
Regeringen får ej på g rund av fö rsta stycket stift a, ändra eller upphäva
SFS 1976: 871
grundlag, riksdagsordningen eller lag om val til l riksdagen.
6 § Är riket i krig eller krigsfara eller råder sådana utomordentliga för
hållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara vari riket har befun
nit sig, kan regeringen med stöd av bemyndigande i lag genom förordning
meddela sådana föreskrifter i visst ämne som enligt grundlag an nars skall
meddelas genom lag. Erfordras det även i annat fall med hänsyn till för
svarsberedskapen, kan regeringen med stöd av bemyndigande i lag genom
förordning bestämma att i lag meddelad föreskrift om rekvisition eller an
nat sådant förfogande skall börja eller upphöra att tillämpas.
I lag med bemyndigande som avses i första stycket skall noga angivas
under vilka förutsättningar bemyndigandet får utnyttjas. Bemyndigande
medför ej r ätt att stifta, ändra eller upphäva grundlag, riksdagsordningen
eller lag om val ti ll riksdagen.
7 § Är riket i krig eller omedelbar krigsfara, kan regeringen med stöd av
riksdagens bemyndigande besluta att uppgift, som enligt grundlag ankom
mer på regeringen, skall fullgöras av annan myndighet. Sådant bemyndi
gande får icke omfatta befogenhet enligt 5 eller 6 §, om ej fråga är endast
om beslut att lag i visst ämne skall börja tillämpas.
Under krig, krigsfara eller andra av krig föranledda utomordentliga för
hållanden får med avse ende på domstol för avdelning av försvarsmakten
göras undantag från föreskriften i 11 kap. 1 § att vid domstol skall finnas
ordinarie domare.
8 § Regeringen får ingå överens kommelse om vapenstillestånd utan att
inhämta riksdagens godkännande och utan att rådgöra med utr ikesnämn-
den, om uppskov med överenskommelsen skulle innebära fara för riket.
9 § På ockuperat o mråde får ej fattas beslut som in nebär stiftande, änd
ring eller upphävande av grundlag, riksdagsordningen, lag om val till riks
dagen eller lag om högmålsbrott, brott mot rikets säkerhet, ämbetsbrott,
brott av krigsmän, sabotage, upplopp, uppvigling eller samhällsfarlig ryk
tesspridning.
På ockuperat område får icke något offentligt organ meddela beslut eller
vidtaga åtgärd som ålägger någon rikets medborgare att lämna ockupa
tionsmakten sådant bistånd som denna icke får kräva enligt folkrättens
regler.
Intet ärende får avgöras av riksdagen på oc kuperat område, såvida icke
minst tre fjärdedelar av ledamöterna deltager i avgöra ndet.
10 § Är riket i krig, bör sta tschefen följa regeringen. Befinner han sig på
annan ort än regeringen, skall han anses hindrad att fullgöra sina uppgifter
som statschef,
11 § Är riket i krig, får val till riksdagen hållas endast efter beslut av riks
dagen. Är riket i krigsfara, när ordinarie val skall hållas, kan riksdagen be
sluta att uppskjuta valet. Sådant beslut skall omprövas inom ett år och där
efter med högst ett års mellanrum. Beslut som avses i detta st ycke blir gäl-
1895
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
SFS 1976: 871
lande endast om minst tre Qärdedeiar av riksdagens led amöter förenar sig
om det.
Är riket till någon del ockuperat , när val skall hållas, beslutar riksdagen
de jämkningar av reglerna i 3 kap. som är påkallade. Undantag får dock ej
göras från 3 kap. 1 § första stycket, 2 §, 6 § första stycket och 7-11 §§.
Vad som sägs i 3 kap. 6 § första stycket, 7 § andra stycket och 8 § andra
stycket om riket skall i stället gälla den del av riket för vilken val skall hål
las. Minst en tiondel av alla mandaten skall var a utjämningsmandat.
Ordinarie val, som till följd av första stycket icke hålles på föreskriven
tid, skall hållas så s nart det kan ske sedan kriget eller krigsfaran har upp
hört. Det åligger regeringen och talmannen att i samråd eller var för sig se
till att de åtgärder som behövs härför blir vidtagna.
Har ordinarie val till följ d av denna paragraf hållits på annan tid än när
det annars skulle ha ägt rum, skall riksdagen bestämma tiden för därnäst
följande ordinarie val till den månad under tredje eller Qärde året efter det
först nämnda valet, då ordinarie val skall hållas enligt riksdagsordning en.
Övergångsbestämmelser^
1. Genom denna regeringsform upphäves den äldre regeringsformen.
Den äldre regeringsformen skall dock med nedan angivna undantag til läm
pas i stället för den nya regeringsformen till utgången av det år under vilket
riksdagen slutligt an tager denna samt, i de fall som angives nedan, även
därefter.
2 .
För domstol i vilken endas t en ordinarie tjänst som domare finns inrät
tad, då denna regeringsform trä der i tillämpning, skall bestämmelsen i II
kap. 1 § tredje styck et första punkten tillämpas först sedan pågående änd
ringar i domkretsindelningen har genomförts i vad de berö r domstolen.
3 .
6. Äldre författning eller föreskrift äger fortsatt giltighet utan hinder av
att den icke har tillkommit i den ordning som skulle ha iakttagits vid til l-
lämpning av denna regeringsform. Bemyndigande, som har beslutats av
Konungen och riksdagen gemensamt eller av riksdagen ensam, får utnytt
jas även efter den under 1 angivna tidpunkten , tills riksdagen bestämmer
annorlunda.
Bestämmelserna i 8 kap. 17 § i denna regeringsform skall gälla i fråga om
äldre författning, som har tillkommit genom beslut av Konungen och riks
dagen gemensamt eller genom beslut av riksdagen ensam.
7. Bestämmelser i äldre lag eller annan författning om Konungen eller
Kungl. Maj:t skall ef ter utgången av den i 2 först a stycket angivna tiden
gälla regeringen, såvida det icke följer av författning eller i övrigt fram går
av omständigheterna att konungen personligen, högsta domstolen, rege
ringsrätten eller kammarrätt åsyftas.
Föreskrift som enligt äldre lag eller annan författning skall beslutas av
Konungen och riksdagen gemensamt skall i stället beslutas genom lag .
1896
5 Avser införandet av regeringsformen 1974:152.
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
8. Förekommer i lag eller annan författning hänvisning till eller avses
SFS 1976:871
|
där eljest föreskrift som har ersatts genom bestämmelse i denna regerings-
[
form. tillämpas i stället den nya bestämmelsen.
j
9. Ombud för svenska kyrkan sammanträder till allmänt kyrkomöte e n-
!
ligt vad som ä r särskilt föreskrivet.
Till prästerlig befattning inom svens ka kyrkan får ej annan utnämnas än
•
den som bekänner kyrkans lära. Medför annan befattning skyldighet att
i
undervisa i kristendom eller teologisk vetenskap, skall tagas den hänsyn
1
till de sökandes trosåskådning som därav kan påkallas. B efattningshavare,
;
som ej tillhör sve nska kyrkan, får icke deltaga i avgörande av mål eller
ärende, som angår kyrkans religionsvård eller religionsundervisning, ut-
:
övning av prästämbetet, befordring eller ämbetsansvar inom kyrk an. När
j
sådant ärende avgöres av regeringen, skall dock hinder som nu sagts icke
gälla fö r annan än föredraganden.
j
Till ärke biskop eller biskop utnämner regeringen en av de tre som har
föreslagits i den ordning som kyrkolag föreskriver. Om tillsättning av präs-
>
terliga tjän ster i församlingarna och den rätt som därvid tillkommer rege-
ringen och församlingarna föreskrive s i kyrko lag.
Utan hinder av vad denna regeringsform före skriver om att lag stiftas,
ändras eller upphäves av riksdagen skall i fråga om kyrkolag gälla, att så
dan lag stiftas, ändras eller upphäves av regeringen gemensamt med riks-
\
dagen; dock att därvid erfordras samtycke jämväl av allmänt kyrkomöte.
Har av riksdagen antaget förslag angående kyrkolag ej utfärdats som lag
5
före närmast följande lagtima riksmötes början, är förslaget förfallet.
i
Vad i denna regeringsform föreskrives om prim ärkommuner skall, med
p
undantag av 1 kap. 6 § första stycket andra punkten, äga motsvarande till-
lämpning i fråga om kyrkliga kommuner.
;
Genom denna regeringsform göres ej ändri ng i vad som hittills har gällt
;
enligt 2 § i den äldre regeringsfor men.
|
Det forna prästeståndets privilegier, förmåner, rättigheter och friheter
skall fortfarande gälla, om de e j har ägt oskiljaktigt sammanhang med den
;
ståndet förut tillkommande representationsrätten och således upphört med
f
denna. Ändring eller upphävande av dessa privilegier, förmåner, rättighe-
jl
ter och fr iheter får ej ske på annat sätt än genom regeringens och riksda-
gens sammanstämmande beslut och med bifa ll av allmänt kyrkomöte.
j!
I j,
Denna lag* träder i kraft den 1 januari 1977.
f
1. Ändringarna i reg eringsformen® träder i kraft den 1 januari 1977.
2. Utan hinder av 2 kap. 16 § be håller äldre föreskrift, som innebär sär
behandling på grund av kön, sin giltighet tills vida re. Sådan föreskrift får
ändras, även om ändringen innebär f ortsatt särbehandling.
3. Bestämmelserna om medlemskap i svenska kyrkan gäller utan hinder
av 2 kap. 2 § i dess nya lyd else.
4. Vid ikraftträdandet föreliggande bestämmelse r om att film icke får fö
revisas offentligt, om den ej dessförinnan har godkänts för sådan visning,
gäller utan hinder av 2 kap. 1 § 3 i den nya lydelsen och 14 § första stycket.
' 1976:870.
® Till 1976:871.
1897
't:.'.
¬
![background image](/Static/i/lagboken/hidden.png)
SFS 1976: 871
5. Äldre författning eller föreskrift äger fortsatt giltighet utan hinder av
att den icke har tillkommit i den ordning som skulle ha iakttagits vid til l-
lämpning av regeringsformen i dess nya lydelse.
På regeringens vägnar
THORBJÖRN FÄLLDIN
SVEN ROMANUS
(Justitiedepartementet)
¬